Srovnávače pojištění vozidel po vás chtějí zadat široké spektrum informací. Prostřednictvím těchto údajů vyhodnocují, zda jste tzv. riziková skupina řidičů. Při hledání vhodného povinného ručení proto narazíte na značné rozdíly v cenách nabízených pojištění.
Riziková skupina řidičů může být definována podle různých kritérií a každá pojišťovna má svá vlastní kritéria pro identifikaci těchto skupin. Společným cílem pojišťoven i bezpečnostních expertů je pokles rizika dopravních nehod a zvýšení bezpečnosti na silnicích prostřednictvím vhodných opatření a regulací. Co se stane, pokud patříte do rizikové skupiny řidičů?
Než se vypravíte do nejbližší pojišťovny a sjednáte povinné ručení, využijte služeb srovnávačů a vyhodnoťte nabídky různých pojišťoven. Rozdíly v ceně mohou být opravdu velké.
Pojišťovna pohlíží na nabídku pojištění vždy ze dvou stran. První vliv má samotný automobil a druhou stranou mince je pojistník.
Na cenu mají vliv konkrétně tyto parametry:
typ vozidla (osobní automobil, motocykl, autobus),
výkon vozidla a zdvihový objem válců,
vozidlo používané k osobnímu užití, služební vozidlo, nebo vozidlo taxislužby,
typ paliva,
konkrétní model auta,
věk pojistníka,
trvalé bydliště pojistníka,
bonusy z dosavadního povinného ručení.
Pojišťovny vychází z toho, že se řidiči ke služebnímu automobilu chovají s menším respektem, méně se starají o dodržování rychlosti, spěchají na schůzky, usednou za volant ve stresu a celkově jezdí více kilometrů. Proto tato pojištění bývají dražší. Na druhou stranu si firmy svá služební auta hlídají, vybavují je GPS a zaměstnance při překročení rychlosti sami penalizují nebo upozorňují. Tedy i zde se možná budou rozdíly brzy stírat.
Dravější styl jízdy a více nehod se statisticky očekává také od automobilů s vyšším výkonem. Přisuzuje se jim proto vyšší cena za pojištění.
Samostatnou kategorii pro výpočet pojištění představuje pojistník. Jak je možné, že partnerovi vychází ve srovnávači nižší cena za povinné ručení? Důvod je prostý. Je možné, že jste pro pojišťovnu v některém z parametrů riziková skupina řidičů.
Riziková skupina řidičů zahrnuje jednotlivce, kteří mají zvýšenou pravděpodobnost účasti v dopravních nehodách nebo jsou více ohroženi zdravotními problémy ovlivňujícími schopnost bezpečně řídit.
Pojišťovny pak za tuto skupinu osob vyplácí vyšší odškodné. Některé ze skupin považovaných za rizikové jsou:
Mladí řidiči. Noví a mladí řidiči jsou často považováni za rizikovou skupinu, protože nemají dostatečnou zkušenost na silnicích a velká část dopravních situací je pro ně nová.
Starší řidiči. Seniory mohou omezovat fyzické problémy, horší zrak, sluch a další problémy, které ovlivňují jejich schopnost řídit.
Řidiči se zdravotními omezeními. Osoby s některými zdravotními problémy jako jsou epilepsie, diabetes, srdeční choroby nebo mentální poruchy mohou být při řízení ve zvýšeném riziku.
Osoby s předešlými dopravními delikty. Řidiči s historií dopravních přestupků nebo nehod jsou považováni za rizikovou skupinu. To se propisuje do bonusů a malusů povinného ručení.
Hodně důležitou roli hraje věk řidiče. Pojišťovny řadí do rizikové skupiny podle věku mladé řidiče a řidiče starší. A platí - čím mladší, tím rizikovější. A tím pádem také dražší povinné ručení. Nejnižší povinné ručení mají řidiči okolo 40 let. Pojišťovny nemají v tomto směru jednotná pravidla, ale zpravidla je pro ně rizikový řidič do 30 let věku. Některé pojišťovny jsou benevolentnější a hranici mají nastavenou na 25 let. Druhá hranice je pak nad 60, resp. 65 let věku.
Toho hodnocení je výsledkem statistiky. Mladým řidičům chybí zkušenosti a v provozu mohou lehce zazmatkovat. Automobil mívají po rodičích nebo si sami pořídí levný vůz. Jejich vztah k autu je nízký a sem tam škrábanec nemají v plánu řešit.
Důležitá je právě role pojistníka. Pokud je tedy mladý řidič uvedený zároveň jako pojistník, povinné ručení bude mít dražší. Pojistník je osoba, která uzavřela pojistnou smlouvu s pojistitelem a zavázala se platit pojistné. Tato osoba může být odlišná od řidiče.
U mladých řidičů se právě této možnosti často využívá. Jako pojistník je uveden kamarád nebo další člen rodiny, starší sourozenec. Ve výsledku je povinné ručení na vozidlo levnější.
Toto řešení má své minusy. Pokud mladý řidič jezdí s vozidlem na jiného pojistníka, nesbírá pro sebe bonusy za odježděné roky bez nehod. Po deseti letech bez nehod dosáhne řidič na bonus ve výši 50-60 %. Pokud je ale jako pojistník v povinném ručení uveden někdo jiný, mladý řidič je i nadále bez vlastních bonusů.
V případě zavinění nehody je to naopak risk pro pojistníka, který o své bonusy ne vlastní řidičskou chybou přichází. Jedna nehoda může prodražit budoucí pojištění tohoto automobilu i všech dalších, které jsou na pojistníka napsané.
Od roku 2024 platí novelizace zákona 361/2000 Sb. o silničním provozu. Snaha snížit nehodovost mladých vedla k zavedení preventivních opatření. První novinkou je řidičák na zkoušku. Do této kategorie spadne řidič bez ohledu na věk, pokud mají oprávnění méně než 2 roky.
V případě, že takový řidič spáchá závažný přestupek nebo trestný čin, který je ohodnocen 6 a více trestnými body, musí absolvovat dopravně psychologický pohovor a školení začínajících řidičů. Pozitivní zpráva je, že to automaticky neznamená odebrání řidičského průkazu. Jde o hodinové školení a dvě a půl hodiny praktické jízdy.
Zákon nově povoluje usednout za volant s řidičským průkazem skupiny B už ve věku 17 let. V takovém případě musí být na sedadle spolujezdce doprovázen mentorem. Mentor musí mít řidičský průkaz alespoň 10 let, posledních 5 let bez přerušení a nesmí mít nasbírané žádné trestné body na svém kontě.
Pokud navrhované změny pomohou snížit nehodovost mladých řidičů, můžeme se v budoucnu dočkat poklesu ceny povinného ručení i pro mladé pojistníky.